LIVET MED LARKINS
Hva sa rektor egentlig?
Hun sa at Zinnia og Petunia ikke kom ned til kveldsmat.
De gjennomsøkte hele skolen uten å finne dem.
Jeg har varslet veipatruljene.
Hvorfor stakk de av? Jeg trodde de trivdes.
- Jeg hater kostskole. - Jeg skulle aldri sendt dem dit!
- Du sier at tre jenter er savnet? - Ja, en indisk pike også.
Petunia sa at hun var prinsesse.
- Når dro Sid ut for å lete? - To timer siden.
Skynd dere nå.
Inn og snakk med mor! Raske på!
Han fant dere!
Sånn som dere ser ut. At dere ikke hadde bedre vett!
De stod på riksveien for å haike, de små tullingene.
Opp og ta et bad! Finn fram håndklær og nattkjoler.
- Jeg var livredd, Albert. - Ikke rart.
Glem ikke å gi skolen beskjed.
Nå er det overstått.
Det var dumt av oss. Vi er veldig lei oss.
- Hvorfor gjorde dere det? - Godteributikken var stengt.
- Emma brakk beinet i gymmen. - Taket falt sammen.
- Vi fikk nesten ikke mat. - Sovesalene var iskalde.
En gang til, og bare en av gangen.
Vi snakker om det i morra. Vi er dødsslitne alle sammen.
Marsj i seng nå.
God natt, jenter. Sov godt.
Hjelpe meg...
Sengetid for deg også, Sidney Larkin.
Jeg har aldri vært så oppskaket.
Da jeg så dem stå der i veikanten, ble jeg så lettet.
Morn, paps. Er mams inne?
- Hva? - Mams.
Å, ja, hun er... inne.
- Topp kvalitet. - Hvor fikk du tak i dem?
Utskuddsvare fra kommunen. Fikk dem billig.
Ikke noe gær'nt med dem. Åpen og ærlig handel.
Overkonstabelen etterlyser et lass som ble rappet fra kommunen nylig.
- Du tror vel ikke at...? - Hva?
Å, nei da. Selvsagt tror jeg ikke det, Ron.
Gud forby!
Charley skal til Mr. Bristow, og jeg er i humlehagen.
- Vil du passe på John Blenheim? - Ja, han skal ikke sulte.
- Fint at tvillingene kom til rette. - Ja, jeg var så redd.
Se på Charley-gutten! Skal du til Buckingham Palace?
Jeg må fortelle Mr. Bristow at ifølge regnskapene -
- vil bryggeriet hans være konkurs innen årets utgang.
- Jeg er sent ute, så... - Ta Rollsen, du.
- Kan jeg sitte på? - Så klart. Ha det.
- Vær nå snill. - Hei, snusken. Hva gjør du her?
Ikke sjanse for en utsettelse, Jack?
Fortell banken at jeg selger.
Jeg har ikke akkurat fått noe tilbud ennå, men...
Du er advokat, Jack, du kjenner loven. Bare skaff meg litt tid!
Mr. Charlton, vær så god.
- Regnskapene er nå i orden. - Utmerket.
- Men jeg må påpeke... - Vil De ha te?
Nei... takk.
Mr. Bristow, jeg må fortelle Dem at regnskapene viser -
- at firmaet mangler betalingsevne.
Jaså? Det var interessant, -
- for jeg har nå grundig vurdert Bristows framtid.
- To hundre år i familiens eie. - Jeg vet det, men...
Man gir ikke lett fra seg det ens forfedre har slitt og strevd for.
Det har gitt meg mange søvnløse netter. Min beslutning om å selge.
Telefonen har ikke stått siden mine advokater slapp nyheten.
Alle London-bryggeriene vil kjøpe.
Om de kjøpte, ville de bruke sine egne leverandører.
Min humlehage ville være sjanseløs.
Jeg føler for dette distriktet. Jeg er født og oppvokst her i Kent.
Derfor har jeg, etter flere dagers kval, -
- besluttet å tilby firmaet til en fra distriktet.
- Hvem? - Dem.
Hvorfor gjorde dere det?
- Skolen holder på å falle ned. - Det var derfor vi rømte.
- Dere liker jo miss Jimson? - Ja, de andre lærerne også.
- Det var selve stedet. - Faller det ned, sa du?
Å, de er kommet tilbake! Flott! Jeg følte meg så ansvarlig.
- Er det bra med dere? - Ja.
- Er det ikke forferdelig? - Det er ikke din skyld, Edith.
- Trygt hjemme, det er hovedsaken. - Stakkars miss Jimson og skolen!
Så, så, de har ikke stjålet kronjuvelene.
- Har ikke miss Jimson sagt noe? - Sagt hva?
Skolen må stenge.
Han tilbød meg bryggeriet! Han vil selge til en fra distriktet.
- Hvorfor? - Fordi han er lojal mot distriktet.
Er du morsom? Han bor i Monte Carlo for å slippe skatt!
Hvorfor tror han at jeg har penger?
- Kom du ikke i pappas Rolls? - Ja visst.
Der har du det. Han tror vi er rike!
- Vi har lagt mye flid i humlehagen. - Og vi gir oss ikke.
Hvem vet. Kanskje en fra distriktet faktisk kjøper Bristows.
Først må jeg dypt beklage dette med Zinnia og Petunia.
Spilt vann tar ingen skade av, -
- eller rettere sagt champagne.
Dette er ikke tiden for å feire.
Kanskje ikke. Men jeg syns at en dråpe sjampis -
- har mye for seg i en slik stund.
Herlig lyd.
Edith Pilchester har visst fortalt Dem at skolen må stenge?
Ja. Skål da.
Drikk. Rene medisinen.
Si meg nå. Hvorfor er banken så ivrig etter å få dere ut?
Den offisielle grunnen er: Vi har ikke overholdt lånebetingelsene -
- og vedlikeholdt bygningene på en skikkelig måte. Sant nok.
Og den uoffisielle grunnen?
De har en kjøper som vil gjøre stedet om til et hotell.
Straks, ellers blir det ikke noe av. Derfor haster det så fryktelig.
- Jeg syns ikke det går an. - Nei, det går slett ikke an.
Men det later til at jeg er prisgitt mammon.
Ja, hvem han nå er.
Har De en liste over alt det de sier er gær'nt med dette stedet?
Oi sann! Jeg tror De får fylle opp igjen.
- Hei. - Å, hei.
- Kan jeg få snakke med deg litt? - Ja, la oss ta en drink. Hopp på.
Dette vil gi folk noe å snakke om.
Tom Sargent spanderer drinker på en vakker kvinne.
Hvorfor selger de ikke Bristows her?
- Hvorfor fører dere ikke vårt øl? - Ingen ber om det.
- Hva gjaldt det? - Jeg ville spørre deg om råd.
Skill deg fra din mann og flytt sammen med meg.
- Angående bryggeriet. - For en skuffelse.
Jeg trodde livet mitt stod foran et vendepunkt. Hva vil du vite?
- Om muligheten for å kjøpe det. - Kjøpe Bristows?
Det er mange ting jeg må ha greie på først.
Salgsberegninger, produksjons- kostnader, lønnsutgifter osv.
Jeg tror du mener alvor!
Vil du hjelpe meg, Tom?
Jeg har nettopp kjøpt meg hus, men kan ikke noe om innredning.
Foreslår en byttehandel. Jeg skal fortelle deg om Bristows -
- hvis du forteller meg om tepper og gardiner.
La gå.
- Hei, Charley. - Primrose, for en overraskelse.
- Kan jeg få snakke med deg? - Selvsagt. Hva gjelder det?
Jeg vil ikke drøfte det med mor og far. Og de andre er så barnslige.
- Du er den eneste som forstår. - Skal prøve å hjelpe.
- Jeg vil snakke om kjærlighet. - Herregud.
Jeg blir snart 16, og jeg har ingen erfaring.
Erfaring? Hva mener du?
Jeg leser Shelley og Keats og prater om kjærlighet og lidenskap.
Poesi er dessverre ikke alltid det samme som livet.
Nettopp. Jeg vil ikke lese eller snakke om det mer.
Jeg vil ha en elsker.
- Skal alt dette tas i løpet av helga? - Fredag til mandag.
- Beklager, Sid... - Jeg har allerede skaffet murere.
Nå trenger jeg tømrer, elektriker og rørlegger samt du og gutta dine.
Jeg har lovt kona en helg ved sjøen.
Det ble jo rappet et lass takstein fra et kommunalt lager i Ashford.
Fredag til mandag, sa du?
Ja, ulønnet arbeid. Bare ta dere betalt for materialene.
Ja, jo, jeg skylder deg noe igjen for denne jobben.
- Vi trenger tømrer, rørlegger... - Og elektriker, ja.
Hvor ligger dette Brockhurst College?
Greit. Du trenger ikke å ha noe selskap.
- Jeg vil ikke ha et sånt selskap. - Hva slags, da?
- Hun vil ha gutter. - Må vi drøfte det mens barna hører?
Stille, Victoria!
Ikke skoene på bordet!
Hvis dere må markere det, vil jeg gjerne gå på teater -
- eller restaurant, der folk ikke har papirhatter og blåser i fløyter.
Hvorfor sa du ikke det?
- Det kan vi jo gjøre, mams? - Selvsagt.
- Lover dere? - Ja, vi går på restaurant.
Jeg vil ikke ha bløtkake.
Ikke noe bløtkake.
Straks servitørene begynner å synge bursdagssangen, går jeg.
Ålreit. Ingen syngende servitører.
- Høres kjedelig ut. - Framfor alt: Ingen barn!
- Du må da be søstrene dine. - Hvorfor?
Det er opp til deg, vennen min. Det er ditt bursdagsselskap.
Greit.
- Charley? - Å, unnskyld.
- Hva er det? - Jeg tenkte på det du sa.
Hva sa jeg, da?
Du sa: "Hvem vet, kanskje en fra distriktet kjøper Bristows."
Å, det? Jeg fatter ikke hvem det skulle være.
Jeg tenkte at kanskje vi burde prøve å kjøpe det.
Det skader ikke å forsøke.
- Et salig røre, ja. - Ja, men tenk på det slik:
Du gjør det ikke for meg eller for miss Jimson.
Du gjør det for Englands framtidige generasjoner!
Bare hør. "Aldri før i Brockhursts historie" -
- "vil så mange jenter ha hatt så få karer å takke for så meget."
"Og la det bli sagt: Dette blir din prektigste stund, Ron Waggit."
Si det til kona mi. Vi skulle ha en dag ved sjøen.
Ta henne med hit. Flo trenger hjelp med maten.
Hvordan tror du jeg fikk dette magesåret?
- God morgen, jenter. - God morgen, Mr. Larkin.
Får dere virkelig gjort alt i løpet av en helg? Jeg kan ikke betale.
Ikke tenk på det. Ron skylder meg en vennetjeneste.
- Da ses vi fredag. - Banken står på sitt.
Skader ikke å prøve.
Må være herlig å vokse opp her.
Hvordan er hjemmet ditt i India?
Jeg er nesten aldri der. Far er forret- ningsmann. Han og mor reiser mye.
- Du sa du var prinsesse. - Det er jeg.
- Er faren din konge, da? - Han er maharaja.
- Han vil helst bare kalles "mister". - Maharaja. Høres flott ut.
Det betyr ikke så mye lenger. Og far liker å arbeide.
Dere er heldige som bor her.
Skål! Endelig fikk vi en brygger i familien?
- Det er bare på idéstadiet. - Alltid stått på ønskelista vår.
Du har forretningstalent. Du solgte alle de plastbeholderne.
- Vet ikke hvor mye Bristow vil ha. - Når dere vet det, tar vi en prat.
- Nei, svigerpaps. - Jo!
Klart vi vil hjelpe!
Nei, dere hjalp oss utrolig godt i gang med huset og kyllingene.
Men nå vil vi kjøre vårt eget løp.
- Dere har visst bestemt dere. - Ja, det har vi faktisk.
Denne gangen får vi klare oss som best vi kan ved egen hjelp.
Gjerne for meg. Når skal dere treffe denne Bristow?
I ettermiddag. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Ingen sak. Samme hva han forlanger, svarer du nei.
Mitt første og siste råd.
Hvem? Maharajaene?
Nei. Maharajaene bor ikke her. Feil nummer. Her bor Larkins.
Å, er De maharaja? Tilgi meg. Så De er faren til Zaria?
Vent litt, Deres Høyhet. Hun er like utenfor.
Zaria, det er faren din.
Hun kommer, Deres Majestet.
Ingen årsak. Hvem som helst ville ha gjort det samme.
Jo, faktisk... Vent litt.
Ja, det er faktisk et lite problem De kan hjelpe meg med.
Vi vil gjerne høre prisen.
Mine advokater har ført opp firmaets verdier... samt en pris.
Glem ikke, mine venner...
Når dere kjøper Bristows, kjøper dere 200 års goodwill.
Den prisen kommer ikke på tale.
Kan vi ikke drøfte det iallfall?
- Hvordan gikk det? - Ikke verst, som en begynnelse.
Hent henne tilbake, Charley.
Hun har bestemt seg, Ernest. Det har jeg også, faktisk.
- Primrose! Ikke gjør sånt! - Beklager.
- Skulle du ikke vært på skolen? - Jo, men jeg må snakke med deg.
Lær meg om kjærligheten!
Jeg elsker deg. Jeg har alltid elsket deg!
- Jeg elsker deg! - Hold opp!
- Jeg hater deg! - Nei, Primrose, kom hit!
Ro deg ned nå.
Sånn, ja. Nei, å nei...
Sett deg nå ned.
Du vil lære om kjærligheten.
Ja, jeg har lest om det i bøker og dikt, -
- men det betyr ikke noe før jeg har erfart det selv.
Det ville ikke være kjærlighet, bare sex. Det er stor forskjell.
Mener du at det ene er umulig uten det andre?
Ja, på en måte gjør jeg vel det. Men kjærligheten må komme først.
Og så, forhåpentlig ekteskap, og deretter sex.
- Du starter fra feil ende. - Hvorfor?
Dyden er ikke noe du lettsindig skal gi slipp på.
Når du møter en du virkelig elsker, vil du skjønne hva jeg mener.
Det er ikke lett, men det er verdt å vente på.
Jeg har vært en idiot.
Nei, langt ifra.
Jeg er veldig smigret.
La oss sette i gang!
- Hva kan vi hjelpe med? - Vi trenger noen springere.
Folk som springer og henter ditt og datt.
Enkel sak. Jenter, still opp i to grupper.
Håper vi har nok plass.
Ikke bare stå der. Hjelp meg litt.
Beklager, Paps-
Gi meg den der. Gå og hjelp Tony litt.
- Jeg vil heller hjelpe deg. - Nei, han trenger det mer enn jeg.
- Hei. - Kan jeg hjelpe med noe?
Ta denne. Første jobb på lista er å reparere vinduer.
Først skal vi lage suppe. Og gjør kalkunene klar til steking.
- Skal det være innbakte pølser? - Ja!
Her var det, ja.
- Kan du reparere den? - Tja, nå skal vi se.
Miss Jimson.
Ja, Mr. Villiers.
Ja, men... vent! I brevet sa De at hvis reparasjonene -
- ikke var ordnet innen fristen, ville De si opp lånet.
Men om det blir gjennomført, må De revurdere beslutningen.
Mr. Larkin...
Det går framover.
Stopp litt. De kaster bort tiden.
- Nei, alt kan fikses på. - Si at alle må slutte å arbeide.
Dere kaster bort tiden, alle sammen.
Banken ringte. De vet hva dere gjør. Noen har sett lastebilene.
De har gjort det klinkende klart at lånet blir sagt opp uansett.
Ingenting vi gjør, kan få dem til å ombestemme seg.
- Jeg gir fløyten i hva banken sier. - Men Mr. Larkin...
Ingen innvendinger, takk!
Dette er en prinsippsak. Jeg har lovet tvillingene -
- en dukkert i bassenget uten at de skal fryse tærne av seg.
Og man vet aldri hva som kan dukke opp.
Så kom Dem av sted.
Tony, gi meg skru... Hvor er han?
Disse er ferdige. Hva med dine, Edith?
Første bordsetning!
Hva skal dette bety?
Det betyr det du og Charley vet. Bryggeriet er i vanskeligheter.
Det betyr også at dere kan få prisen hans ned.
Takk for at jeg fikk se dem, Tom.
Så var det gardinene.
Sånn, ja. Jeg har greid det.
Det funker. Letteste sak i verden.
- Har du ikke reparert den ennå? - Jeg vil ikke snakke om det nå.
Ellers mange takk.
- Jeg er dødssliten. - Jeg også.
- Erter eller bønner? - Erter, Berta.
- Du skal vel ikke spise sånn? - Har jobbet i fyrhuset hele da'n.
Vask hendene og ansiktet. Du må ikke være et dårlig eksempel.
Ikke glem bak ørene, paps!
Ha det!
Bristows salgsberegninger for kommende år. Helt ulikt det han sa.
- Hvem var det på mopeden? - Tom Sargent. Han kjørte meg hjem.
Hva er det?
- Jeg har ventet på deg. - Tilgi meg, men dette var viktig.
Det tok deg lang tid.
Hva mener du egentlig?
Hvor lang tid tar det for en person å gi noe til en annen?
- Jeg tror du er sjalu! - Ja, faktisk.
Det er latterlig! Tom Sargent flytter inn i nytt hus.
Han hadde papirene der. Så kjørte han meg hjem.
Vil du lage et stort nummer av det, så vel bekomme!
- Hvil dere litt. Vi skal overta. - Er du sikker?
Det minner meg om krigen, dette herlige kameratskapet.
Minner meg om å denge huet mot en vegg. Himmelsk når du stopper.
Jeg har aldri møtt slike strålende mennesker.
Du ville bli forbauset over hva Larkins finner på av og til.
Aldri et kjedelig øyeblikk.
Litt kvinnelig list er akkurat hva vi trenger.
- Du er ikke sjalu ennå? - Nei da.
Om du traff Bristow på tomannshånd neste gang?
- Det er du som kan dette. - Jeg skal brife deg.
Går det ikke, kan jeg siden dra selv.
Spørs om jeg klarer det.
Jeg vet du kan.
Å, tilgi meg!
Miss Jimson?
- Vi er Zarias foreldre. - Jeg ventet dere ikke...
- Hun bodde jo hos noen venner. - Larkins.
Det hun fortalte oss, gjorde oss dypt urolige.
Jeg har greid det! Den funker!
- Heis flaggene! Fyren virker! - Dette er Zarias foreldre.
- Hyggelig, Deres Majesteter. - De har jo organisert dette selv?
Jeg og miss Jimson var enige om det prinsipielle i saken.
Helt riktig også!
Det er Edith.
Det prinsipielle i saken, ja.
Min guvernante sa alltid det til meg som liten. Hun var engelsk.
Du kan ikke la de finansgutta herse med deg. Du kan ikke la...
- Hva er det han heter? - Mammon.
Du kan ikke la mammon få siste ordet.
Men dessverre... å, uff, tør jeg si det?
Han skal jo det... i morgen?
Hold opp, Edith. Skru av gråtekrana nå.
Dere må virkelig tilgi meg!
- Så dere har overveid mitt tilbud? - Ja.
De har gitt oss en prognose for omsetningen framover.
Firmaets framtid er, kort sagt, rosenrød.
Ikke ifølge papirene som Deres revisorer har satt opp.
- Hvor har De fått tak i disse? - Ut fra disse beregningene -
- har min mann og jeg kommet til en pris vi er villige til å betale.
Men dette er... latterlig!
Det er vårt siste bud. Farvel, Mr. Bristow.
- Ferdig? - Ja, alt er fikset.
La oss ta en titt.
Du har gjort en virkelig bra jobb.
Takk, Sid. Det var moro, når det kom til stykket.
Ron, har du greie på svømmebassenger?
Har du ikke reparert den, da?
Mams har lyst på basseng hjemme. Mulig å bygge et?
Jeg kan nok ikke hjelpe deg der, Sid.
Hvor er sønnen min? Tony!
Ikke si noe til faren din.
Ikke si noe til din heller.
Jøss. Stille vann har dypest grunn.
Det var det.
Det er godt å føle at man yter sin skjerv.
Skulle bare ønske det tjente til noe.
- Ingen ønskebrønner her, Edith. - Du har så rett.
- De ville snakke med oss? - Ja, stig på.
Kom inn, alle sammen.
Mr. Sikkim vil gjerne si noe.
Mine damer og herrer.
Deres innsats her har gjort et dypt inntrykk på min kone og meg.
Etter min telefonsamtale med Mr. Larkin -
- ringte jeg til min gode venn George Braddocks, -
- formann i banken, som jeg har hatt forbindelse med i mange år.
Han kjenner denne bygningen, -
- og godtar min forsikring om at den nå er i skikkelig stand.
I morgen tidlig vil han anbefale styret-
- å godta alle de finansielle tiltakene vedrørende Brockhurst.
Anbefale?
Ja visst. Som formann blir hans anbefalinger alltid fulgt.
Siden jeg hører til hans mer innflytelsesrike kunder, -
- kommer de ikke til å forandre mening en gang til.
Kort sagt: Skolen er reddet.
Å, Mr. Bristow.
Ja vel. Mange takk.
Hva sa han?
Han sa ja! Og han gir oss fire måneders betalingsfrist.
- Fantastisk! Du har klart det! - Vi, Charley.
- Du fikk tak i salgsberegningene. - Du analyserte dem.
Uten deg hadde han aldri gått ned i pris. Jeg har vært barnslig.
Herlig å vite at du kan være sjalu.
Du verden. Fra humlehage til bryggeri på et år. Hva har vi gjort?
Vi har gått i kompaniskap, Charley.
- Hvor er vi? - Skal jeg hjelpe Dem, madam?
- Skal vi inn her? - Nei, du skal.
Tony!
Vi henter deg senere. Kos dere nå.
- Men hva med - Nei, nei, dette er bare for deg.
Gratulerer med dagen, Primrose.
Gratulerer med dagen, vennen min.
De blir så fort voksne.
- Jeg håper de ter seg skikkelig. - Du kan stole på Primrose.
Det var en flott idé, paps.
Far kan være ganske romantisk når han vil.
Klart jeg kan. Hvem har lyst på fisk og chips?